Georgi Dimitrov | |
---|---|
![]() | |
Generalsekretær for Centralkomiteen i Bulgariens kommunistiske parti | |
Embedsperiode 27. december 1948 – 2. juli 1949 | |
Efterfulgt af | Vălko Tjervenkov |
32. premierminister af Bulgarien 2. Formand for ministerrådet i Bulgarien | |
Embedsperiode 23. november 1946 – 2. juli 1949 | |
Foregående | Kimon Georgiev |
Efterfulgt af | Vasil Kolarov |
Formand for kontoret for international politik i SUKP | |
Embedsperiode 27. december 1943 – 29. december 1945 | |
Foregående | Posten oprettet |
Efterfulgt af | Mikhail Suslov |
Generalsekretær for eksekutivkomiteen for Komintern | |
Embedsperiode 1935–1943 | |
Foregående | Vjatjeslav Molotov |
Efterfulgt af | Komintern nedlagt |
Personlige detaljer | |
Født | 18. juni 1882 Kovatjevtsi, Bulgarien |
Død | 2. juli 1949 (67 år) Barvikha, Moskva oblast, Rusland |
Dødsårsag | Leversygdom |
Gravsted | Sofias centrale begravelsesplads |
Politisk parti | Bulgariens kommunistiske parti, Sovjetunionens Kommunistiske Parti |
Ægtefælle | Ljubica Ivošević Dimitrov |
Informationen kan være hentet fra Wikidata. |
Georgi Mikhailov Dimitrov (bulgarsk: Георги Михайлов Димитров; født 19. juni 1882, død 2. juli 1949) var leder af det bulgarske kommunistparti. Han var samtidig stifteren af DS (Държавна Сигурност), (dansk: ~ Statssikkerhed), der var det bulgarske sikkerhedspoliti.
Han blev i sin tid anklaget for at have startet Rigsdagsbranden i Nazi-Tyskland.[1]
Mens han sad fængslet, lærte han tysk på højt niveau. Samtidig studerede han den tyske grundlov m.m. med henblik på at forsvare sig selv i retten.
Selvom det var Nazi-Tyskland og "alle" var imod ham, blev han mod alle odds frikendt for sin deltagelse i Rigsdagsbranden.